Traducerea: Reef addic7ed.com
Senatoarea se precipită. Selina-și suspendă campania
Decăderea lui Meyer Selina, "mândră" să fie VEPE
VICEPREȘEDINTA Sezonul 2, episodul 9 "Cursa"
Nu, Rachel, îmi pare rău, dar programul vepeului dă pe-afară de când cu interviul.
De fapt, "nu-mi pare rău". Nu știu de ce am spus aia.
Băi, vă spun eu, interviul ăla TV a fost o mare cacealma, dar a meritat din plin.
- Ia uitați. - Ce-i?
- Vă numesc "VP-ul neaburelul". - Păi așa și trebuie!
Adică, am mințit și alea, dar cel puțin a sunat adevărat.
Tonu-i bun, mai șase ani ca ziua de azi și ne votează ăștia PSUA.
Nu uitați, doamnă, mâine aveți cursa aia, "Fă mișcare de plăcere".
- Da. - Ar trebui să vă pregătiți, nu credeți?
- Îs zece kilometri. - Da.
- Îi fac și-mbrăcată-n platoșă și zale. - Bun.
Doamnă, n-ar trebui să vin la dejunul cu donatorii.
- Nu vrem să dăm vreun semnal, ceva. - Da, știți ce? Nici eu.
Bun, mă duc să pup niște cururi de miliardari urâcioși de una singură.
- Să li se scoale-o țâră să doneze. - Toți vor o bucată din dvs., doamnă.
- Da. - Dar prin mine.
Tre' să merg să vorbesc cu Ben imediat.
- Andale! - Haide!
Președintele încă nu spune nimic.
Se zvonește că ar exista un denunțător sus de tot în Departamentul de Stat.
- Ce faci? Nu vreau să mă vadă lumea. - Bun.
Ar trebui să pună de-astea într-un dozator lângă biroul lui Ben, nu?
Personalul Casei Albe-și trage avocați în caz că citațiile...
Ben.
Se vorbește de un potențial pretendent chiar în partidul președintelui...
De ce nu-și cere PSUA scuze și gata?
Eu am făcut-o, și nu mi-a venit să mă sinucid decât vreo săptămână.
Fiindcă-i vraiște, da? Are-o grotă plină cu lilieci în loc de craniu.
Am preluat eu ciomegele pentru spion. Nu primesc niciun mersi pentru asta?
Ba da... Acum ne trimite comisia juridică a Camerei citații ca la nebuni.
Colac peste pupăză, umblă zvonul că avem un pretendent în interiorul partidului.
- Ce...? Cine? - De un' să știu?
Vreun copil d-ai lu' Gaddafi? Și ăia stau mai bine-n sondaje.
Deci mulțam frumos de ajutor, dar vreți să nu mai fiți atât de plină de inițiativă?
Acum ce mai aveți de gând? Dați prima pasă din sezon cu curu'?
Tare drăguț. Așa va fi de-acum în următorii doi ani?
"Vai, cum să nu". Suntem în stare de alertă nivel Ne-am futut.
- Doamnă, am notițe despre donatori. - Nu, mersi, mă descurc.
Peter Spiddock doarme cu pușca-n pat, Sandra O'Neill detestă cocârjala,
cu Sidney Purcell... parcă ești blocat într-un canal plin cu șobolani morți.
Dar are bani de ars. Nu că a dona campaniei dvs. înseamnă a arde bani de pomană.
Știu cu ce se mănâncă asta. E ațâțarea pulii-n politică.
- Da, și azi dăm ochii cu multe pule. - Da... "pretendentul" curului.
Dacă merge bine dejunul,
pista de lansare a campaniei mele va fi făcută-n pula mea din aur masiv.
Și apoi, în șase ani, "doamna Președintă".
- Da! - Ne va trebui o geantă mai mare...!
- Ovare în Biroul Oval! - Pântecul de Vest!
Ce...?
- Ce? - Știți dvs., ca un pântec.
- Femeile au pântec din care ies copiii... - Penibil...
În Politico, Danny Chung și-a încărcat lista de redare "Ce ascult eu" pe Spotify.
Tre' să facem o listă de redare.
- Nu, nu trebuie... - Ba, categoric.
- Sună-l pe Dan. - Nu, ajut eu cu cântecele.
- Nepoțica mea moare după Katy Perry. - Cum spuneam, sună-l pe Dan.
Aula memorială a veteranilor
- Iacătă-l... - Dan DJ-ul. Mersi pentru lista de redare.
Plăcerea mea. Și se pare că dă bine, și la bătrânei și Chung-erii tinerei.
"Chung-erii tinerei"... Parcă gândești în diezi.
Îți place? Bun, le zicem celor de peste 65 de ani "Buni-Chung-eri".
Sau așa ceva, mai lucrez la asta.
- Căcat. - Te las să răspunzi, fă-o fericită.
- Greu de satisfăcut. - Miroși și tu? Bani!
- Dan? - Doamnă...?
Ai auzit ceva de-o listă de redare a lui Danny Chung?
Taman acum, chestii tare faine.
Nas pentru-ăi mai tineri, ceva Dean Martin pentru pensionari.
Și-a pus un pupincurist s-o facă, de-aia vreau s-o faci și tu pentru mine, da?
Mixul dvs. e a mea poruncă.
Ajută-mă, Sue, tu te știi la de-astea. Ești tânără, informată și-afumată...
Ce zici de Jimmy Cliff? "Cu cât mai tare"?
- Nu! - Uite, nici nu știu cine-i ăla, deci nu.
Elvis Costello, "Pace, dragoste și înțelegere"?
- Ce...? - Nu, nu și nu.
- Tu le scoți pe astea din iPod-ul tău? - Nu, cred că-s într-un cloud (nor).
Crezi că Danny Chung e ăla care vrea să facă o mișcare peste doi ani?
La cum stă PSUA, probabil se va împiedica în vreun război cât de curând.
Chung se reînrolează și să sperăm că va fi ucis.
Nu înțeleg de ce nu mi se acordă același respect ca lui.
- Căcat! - Chiar, ce zici de ăla? "Respect".
- Sue? - Cântecul Arethei Franklin?
- Da... - Da, da, da.
- Auzi, Mike. Mike! - Ăla ar fi grozav!
- Dumnezeule... - Ducesa, la pământ. Galben, galben.
- Repet, Ducesa, la pământ. Du-te, Rick. - Du-te, du-te!
Doamne, fața dvs.!
- Avem nevoie de un medic. - E rău-rău?
- Nu. - Da!
Sunteți bine, doamnă. Bine.
Dnă Vicepreședintă, dac-ați vrea, vă rog, să rămâneți nemișcată.
- Gata, Martin. Nu-i vreun terorist. - Sunt bine.
- Izolați doar holul. Totu-n regulă. - Izolarea, izolarea.
Doamnă, uitați ce faceți. Nu mișcați. Va trebui să tăiem hainele de pe dvs.
- Ce? - Am trecut și eu printr-o ușă de sticlă.
- Așa se face, da? - Glumești.
Nu, n-am avut nimic, eram beat. Veți fi bine.
- Căcat, donatorii. - Mergi și zi-le că întârzii câteva minute.
- Du-te și zi-le, da? - Bun, bun.
- Bun. Ce faci... nu! Mike! - Scuze, scuze.
- Căcat! Scuze... - Dumnezeule!
- Nu, ia-o pe altundeva, Mike. - Bun, bun.
- Doamnă, vă doare? Aveți dureri? - Nici nu știu. Ai o oglindă?
- Nu. - Ba da, ai.
Vă dau niște iarba Sf. Ion de calmare, dacă vreți.
- Nu vreau medicamente. - E din ierburi. Din pământ.
Puteți lua și șase, nu vă afectează.
Ia te uită...
Bună...
Vicepreședinta își cere scuze, dar este puțin reținută.
S-a întins la telefon cu ambasadorul australian.
"Ambasadorul australian"...? Bună, asta. N-am mai auzit-o.
- Sidney Purcell, mereu o plăcere, dle. - De fapt, nu e, dar bună încercare.
Dar vicepreședinta e în stare bună, așteaptă cu optimism întâlnirea asta...
Merg să văd dacă pot întrerupe convorbirea, cum spuneam, e o convorbire.
Tăria înseamnă a fi flexibil și de neclintit.
O salcie vie, nu un stejar mort.
În Irak am învățat că drumul spre respect între mine și oamenii mei avea dublu sens.
Pentru a primi respect, trebuie să oferi respect.
Privind în jur, văd multe fețe, dar o singură națiune, cu un singur țel,
iar țelul este ca într-o bună zi să sperăm să visăm toți împreună.
- Am cunoscut ieri în St. Paul... - Nu...
- ...o tânără femeie pe nume Juanita. - Căcat...
Și am întrebat-o... Știți ce mi-a spus?
Dan...
Asta-i stânjenitor. Ca atunci când dai cu ochii de soră-ta într-o orgie.
Sora mea n-ar participa niciodată la o orgie, e prea crispată.
Ar cere fișele medicale ale tuturor și ar tăia toată pofta...
Mă dezamăgești. La așa ceva m-aș aștepta de la mine.
- Dar de la tine...? - Să lăsăm vrăjeala.
- Amândoi am venit pentru Chung. - Deci sărim pe el împreună.
- Ca Butch și Sundance. - N-au murit oare amândoi?
Nu, nu când au sărit. Mor la sfârșit.
Salut, Sue.
Dan, tocmai a trecut vicepreședinta printr-o ușă de sticlă.
"A trecut printr-o ușă de sticlă"? Vorbești cifrat, ceva?
Din nefericire, nu, Dan. E o descriere literală a celor întâmplate.
- Și nu-i rănită grav, mersi de întrebare. - A trecut printr-o ușă de sticlă...?
Da, femeia aia a devenit metafora vie a carierei sale.
Vedeți doar să vă odihniți astăzi, da?
Mă simt ca o minge veche și folosită, din care se dau copiilor prin orfelinate.
Mă bucur să văd că tu te-ai liniștit.
Multă odihnă, doamnă, și nici vorbă de cei 10 km de mâine.
- Da? - Păi, aia nu prea promit.
- Salut... - Bună.
Am spus tuturor că ați fost reținută. Dar va trebui să anulăm asta, bine?
Nu. Mike, ce tot spui acolo? Nu-mi pot anula destinul.
Doamnă, purtați halat, nu puteți coborî
decât dacă vreți să le cântați refrenul la "Ia priviți, sunt Sandra Dee".
- Bun, eu am să plec. - Mulțumesc foarte mult pentru ajutor.
- "Tac mă cheamă"? - O, da.
- Bun. - Și ce le-aș putea spune?
Le vom spune ce s-a întâmplat și reprogramăm.
- Iisuse... - Anulez, anulez.
- Bun, unde-i? - Nu știu.
Probabil ne luăm după dâra din sângele ei și lacrimile lui Gary.
- Salve. - Cât e de rău?
- E-n regulă, doar tăieturi superficiale. - I-ai dat ceva calmante, sau...?
N-am vrut să-i dau, fiindcă deja luase iarba Sf. Ion.
Am mai auzit asta de la o elevă de școală catolică.
- De ce nu poate lua și altceva? - Pot fi reacții adverse în corp
dacă a luat imunosupresive, beta-blocante sau antidepresive.
Bun, că nu ia de-alea.
- Chiar tre' să plec, pe mai târziu. - Da, mulțumim.
- Ba antidepresive ia. - Da. După tine...
Vezi? Ai făcut-o să pară foarte natural.
Îmi pare rău că nu-i apartamentul președințial, doamnă.
Nu contează, Gary.
- Cui i-au dat apartamentul președințial? - Aud că lui Russell Crowe.
- Russell Crowe, "Gladiatorul". - Da...
"Mă voi întoarce"...
- Știi cui i-ar plăcea halatul ăsta? - Cui?
- Lui Ben. - Da, da...
Ți-l poți imagina în ăsta, cu cana lui uriașă?
- Fâțâindu-se de ici-colo...? - Tare i-ar mai plăcea.
- Vino, șezi aici. - Bun, ce drăguț...
- Da... - Mersi, doamnă.
Nu prea știu nimic despre tine, știi asta? Ești un fel de om al misterelor.
- Unde ai crescut? - În Birmingham, Alabama.
- "Nu să poace"... - "Ba să poace! Să poace"!
- Ești apropiat cu părinții tăi? - Apropiat cu mama.
Tata vrusese mereu "un bărbat" drept fiu, deci...
- A, da... - Dar e o altă generație...
Chiar e o altă generație, adevărat.
Se pregătesc să-și sărbătorească 40 de ani de căsnicie. Patru-zeci.
Vor da o mare paranghelie.
- Cum adică, vreo petrecere? - Una monstru. Monstru, da...
- E foarte... - Pot veni și eu?
- Poftim? - Aș... pot veni și eu?
- Vorbiți serios? - E tare deplasat să mă auto-invit?
Nu, Dumnezeule... Nu, i-ar... m-ar da gata asta!
- Pe bune? - Da!
Asta mi-ar rezolva toate problemele de validare cu tata.
- Doamnă... cum sunteți? - Uite, Amy, ia la asta.
Uite ce micuță mă pot face. Uită-te-aici.
Dar întâlnirea cu donatorii a fost anulată, da?
Nu mai fac chestia aia. Pe bune, să le-o trag ălora.
Doamne, sper să arunce Iranul o bombă nucleară asupra DC-ului.
N-ar rezolva aia o grămadă de chestii? Doar Kent tot ar mai fi prin zonă.
Îi ca un gândac-zombi cu... Așa e!
Are mina aia inexpresivă... Cred că nici când se sloboade nu și-o schimbă.
Te poți imagina futându-te cu ăla?
Amy, ai un păr blond așa de frumos...
- Nu-i așa? - Atât de frumos...
Bună la toată lumea. Bună dimineața, din nou...
Din nefericire, vicepreședinta încă-i prinsă la telefon cu Australia.
Va trebui să amâne întâlnirea cu dejunul din dimineața asta, regretăm nespus.
Știi, Mike, în emisfera sudică, vrăjelile curg de fapt în sens invers. Știai?
- Treaba cu Australia e adevărată. - Da. Ce pula mea?
Bun, ascultă. A avut loc un incident cu vicepreședinta.
- Poți ține asta doar pentru tine? - Da. Ce anume?
- A trecut printr-o ușă de sticlă. - A trecut printr-o ușă de sticlă...?
- S-a împiedicat de o bucată de sticlă? - Da.
Asta-i... incredibil.
Presupun că-i amuzant, fiindcă am pățit-o cândva cu toții.
Eu n-am pățit-o.
Am împins cândva pe unu' printr-o ușă de sticlă, a fost în pula mea de comă.
Nu mai râdeți.
- Se simte bine? - Doar tăieturi.
Tu ești legătura cu VP-ul, nu? Ăsta-i "liaison d'être"-ul tău?
M-am născut pentru a face legături, domnule.
Atunci de ce nu-mi poți spune ce făcea VP-ul
când a intrat în pula mea într-o ușă de sticlă?
Da, păi biroul VP-ului poate fi foarte insubordonat.
Mi se insubordonează tot timpul. Știți că-mi spun "Jonad"?
Adică, asta-i echivalent cu a-i spune președintelui "Jonad".
Ba nu e. El e președintele, tu ești Jonad.
Acuma du-te-acolo și dezleagă din Sue adevărul,
sau am grijă să ți se graveze numele ăla chiar și pe cruce.
Da, domnule.
- Salutare, Susan. - Nu mă cheamă Susan, ci Sue... Jonad.
Bun, deci numele meu nu-i Jonad! E Jonah. Nu mă lua-n râs cu asta, Sue.
Ușurel, nu te ia nimeni în râs... Jonad! Meri de-ți câștigă schimbarea numelui.
- Sue... - Domnule...
Ce căuta vicepreședinta azi-dimineață la hotelul ăla?
Mic-dejun cu Asociația Dascălilor Americani.
Dacă sun la ADA, îmi vor confirma oare că lua cu ei mic-dejunul?
N-aș putea spune.
Dacă nu-mi poți spune ce făcea, poate-mi poți spune ce nu făcea.
Vicepreședinta nu lua dejunul cu donatori de campanie.
Aș spera să nu-l fi luat.
Altfel, nu-s sigur dacă n-aș fi îndreptățit să nu lansez un atac cu drone imediat.
M-ați pierdut în multiplele negații, domnule. Poftim?
Îs nervos ca pula.
Jonad!
- Da, domnule! - Mișcă la hotelul ăla.
Decupează-ți fața și dă-i-o VP-ului, dacă trebuie.
Pune-o numai să discute cu presa. Să spună că nu-i ea pretendentul.
Nu vă voi dezamăgi, domnule.
- Auzi? - Da.
- Abia aștept petrecerea. - Și eu. Vom dansa, ne rupem în figuri...
În figuri...
- Ce sunteți așa încordați? Ea-i calmă. - Ea nu-i în pula mea în toate mințile.
Vine la aniversarea de 40 de ani a alor mei.
Exact de-aia, Gary. Nu-i în pula mea în toate mințile.
Bună, doamnă, am anulat dejunul donatorilor,
dar a trebuit să admit că ați trecut printr-o ușă de sticlă.
Bună treabă, prostovaco. Acum va ști toată lumea.
Toată lumea afla că a trecut printr-o ușă de sticlă, Dan,
fiindcă arată de parc-a trecut în pula mea printr-o ușă de sticlă.
Da, uită-te și tu.
- Ce-l roade pe-ăsta? - Nu știu.
Treci aici, roșcofrici.
Știi ce? Iarba aia a Sf. Ion pe care i-ai dat-o se bate-n cap cu antidepresivele.
Ce tot spui acolo? E din ierburi. Din pământ.
- Ca și ciupercile, bolovane. - Vezi că alea-s droguri ilegale.
- Pune mâna, pune-o! - Pe tunuri? Iisuse...!
- Te fac eu! - Bun, ajunge!
- Sunteți în toane bune. - Sunt.
- Tu cum mai ești? - Așa ș-așa, știți dvs.
Nu grozav, dar încerc să mă mențin pe linia de plutire.
- Ce s-a ales de barca aia a ta? - N-o pot vinde, n-o cumpără nimeni.
- Cât vrei pe ea? - Sincer, și jumate, doar să scap de ea.
Îți dau eu cât face.
- Chiar vreți să-mi cumpărați barca? - Da. Bate palma, Magic Mikey.
- Îmi cumpărați barca? - Da.
- Felicitări! - Felicitări ție.
- V-ați făcut c-o barcă. - Și cu un vot!
- Mike! Mike, ești solicitat aici. - Vin, vin...
Văd în pula mea dube de-ale presei, Mike. Speră că vrea Russell Crowe să se arunce.
Bun, va trebui s-o ducem jos să dea ochii cu ei, altfel, încep să speculeze.
Uite, acu-i drogată ca pula.
Da, da... N-ai observat din greșeală că vepeul e-n al nouălea cer?
I-a dat Gary ceva ce se bate-n cap cu antidepresivele ei
- ...și o transformă în Julie Andrews. - Nu, nu asta se întâmplă...
- Trebuie s-o ținem aici până-i trece. - Dacă-i pompăm stomacul?
Și eu mi-am mai pompat stomacul. Cred că mi-aș da seama cum s-o fac.
- Cioc-cioc, J Rock pe la bot! - Hristoase...
A comandat cineva meserie?
Ca oficial major al Casei Albe, rechiziționez situația asta, Mike.
- Așa, ce-aveți pentru mine? - Deci a trecut printr-o ușă de sticlă,
ceea ce-i oarecum ironic, de vreme ce pare a fi în campanie,
și e temporar nebună din cauza unui cocteil de pastile pentru zâmbăreți.
'Napoi la tine, căpitane.
I-ai făcut creierul muci, Amy.
Iisuse, ia ce gură căscată cretină. Hai să-i băgăm ceva în ea.
Bun, decizie. Ascultați. Vepeul va da o declarație.
O dă în fața camerelor și o dă cât mai curând în pula mea posibil.
- Ca-futu-i-piche? - Care draci îi treaba cu tine, Andrew?
- Ce-i...? Ce te uiți așa la mine? - Fa...
- Mi-ați spus "Andrew". - Ba nu ți-am spus.
Știu cine ești. Îți pot chiar spune numele invers...
Hanoj.
Bun, academicește vorbind, Amy, care-i prima mutare?
- Mike, du-te și vorbește cu presa. - Da, Mike, du-te și vorbește cu presa.
- O facem în doi. - Gary, mergi și-adu-i niște haine.
Da, Gary, mergi și-adu-i în pula mea haine, da?
Hai, e vremea să ne-mbrăcăm și confesăm. Fuga, fuga!
Tre' să spun c-am rezolvat-o binișor.
E ceva tare sexy să fii într-un hotel în miezul zilei, nu?
Da, patru oameni și-o singură budă. Auzi tot ce atinge apa.
Unde pula mea ești? Culegi bumbac să-l țeși?
Amy, nu găsesc nimic s-o acopere. N-are nimic pe gât!
- Am redus selecția la patru stiluri. - Întoarce-te odată!
Amy, zi-mi un număr între 1 și 4, te rog.
- Patru. - Cred că prefer trei.
- Trei atunci, fute-m-aș! - De fapt, merge patru.
Cine l-ar putea contesta pe președinte? Deocamdată, numele vehiculate sunt...
Bun, au trecut trei ore. Tre' s-apară la TV imediat.
Trebuie să-ți desenez un grafic, Jonah? Mai mult timp egal mai puțin țăcănită.
Trebuie să tragem o căcare rece peste speculații: este ea pretendentul misterios
ce-și va arunca pălăria în ring împotriva lui PSUA în doi ani?
Trebuie să trimitem mesajul că ringul nu va vedea nicio pălărie.
Nici berete, nici de cowboy, nici fesuri...
- De ce tot înșiri pălării? - Are dreptate Jonah.
Am să-mi arăt fața, așa futută cum e.
Mă simt așa de bine, am dormit atât de adânc...
Iar eu voi sta aici, având dreptate.
Da, lucrezi cu noi de 700 de zile și ai dreptate și tu o dată.
- Stai ca un domn, te rog. - Doamne...
Îți place ce vezi, Mike?
- Așa, lume bună, vicepreședinta... - Doamnă Vicepreședintă.
- Puțin spațiu, vă rog. - Bună, oameni buni.
Scuze că v-am făcut să așteptați, sunt bine.
Nu voiam să credeți că ascund ceva, fiindcă nu-i stilul meu.
Ce s-a întâmplat este că... Am trecut printr-o ușă de sticlă.
- Și singurul lucru rănit e mândria mea. - Au fost circumstanțe atenuante?
- Vreo mochetă, sau...? - A fost vreo mochetă acolo, Mike?
- Da. - Da, s-a confirmat că a fost.
- Intrați mâine în cursa Fă mișcare, da? - Am toată intenția să intru-n cursă.
O, nu, asta-i frecare cu peria de sârmă pe la hemoroizii mei.
Mulțumim, doamnă.
Deci, fie-i nebună, fie demarează campania președințială.
- Da, aș zice că astea-s sinonime. - "Am intenția să intru-n cursă"?
Nu, nu! Vorbea de cursa de alergare, domnule, cei zece kilometri.
Drege-o, sau "îți leg" coaiele de birou.
Da, domnule, și mulțumesc pentru continua dvs... A-nchis.
Amy, Amy, Amy. Așa, Amy.
Cursa de mâine trebuie să alunge orice speculații președințiale, da?
Nu poate face Cursa slăbitului. N-o vezi că abia merge normal?
- Ba poate și-o va face. - Nu poate și n-o face.
Acum mergi fute-o pernă. Camera-i oricum plătită.
Ziua Cursei slăbitului
- Tocmai din Taiwan. Tare mișto. - Ce?
- Veniți aici. - Ce-i...?
Ce mă-sa...?
- De ce râzi? - Mor după desene.
Iisuse!
- Tu ești, Gary. - Gura! Aia nici n-arată ca leviatanul.
Mai e și altceva pe-acolo?
Întârzierea în declarații a dus la speculații
în privința intențiilor dvs. pe termen lung.
- Ce...? - Se-ntreabă dacă vă ține, doamnă.
"Dacă mă ține"...? O, Doamne...
- Chestia cu piciorul...? - Da.
Pe bune, sunt absolut supra-calificată pentru treaba asta.
- Ajunge! - Știți...
- Ajunge cu ce? - Cu nimic.
Au sosit florile astea de la Maddox, Secretarul Apărării.
Să vedem... "Succes la Cursa slăbitului".
"Încercați să nu-njurați când se trage din pistolul de start".
- Mă lași... - Ce vână de pulă varicoasă...
Nu-l sufăr pe-ăla. Bun, să mergem.
Fost la un restaurant mexican de karaoke, am cântat "Aleluia", de Leonard Cohen.
- Nu se poate... - Ba, și am schimbat aleluia cu jalapeńo.
Îmi închipui că a fost foarte amuzant, domnule.
Hristoase. Comisia... Vor vota asupra investigării PSUA.
Da, cred că va fi bine, domnule.
Normal că așa crezi, Jonah. Tu nu pricepi complexitatea.
Tu ești cel mai are organism unicelular din lume.
Amy, îl știi pe Schmidt, de la Departamentul de Stat? El e denunțătorul.
PSUA o ia pe râul de căcat la vale, iar eu n-am de gând să-i fiu lopată.
- N-am de gând. - Nu se ajunge la aia, doamnă.
Nu știm. Spun doar că vor fi alegeri dificile de făcut, da?
Alegeri gen "Alegerea Sophiei", dar mai importante, fiind vorba de mine.
Păi salutare!
Așa... super!
- Așa, doamnă. - Bun...
- Categoric, poartă prea mult machiaj. - Arată ca Marcel Marceau.
Da, nici el nu făcea diferența dintre sticlă adevărată și aer.
Mă lași, asta-i haios, ce pula mea.
- Pe locuri... - Stați.
- Da... - Mi-e frică.
- ...Fiți gata, start! - Da, așa.
- Căcat... - S-o facem!
Da, vă văd! Vă văd! Să facem mișcare!
Hristoase, am avertizat-o că unul din ambasadorii "Fă mișcare"
- ...e un veteran cu un singur picior? - E-n spatele ei, n-o să-l vadă.
Dar stai, nu va da rău dacă învinge așa un tip c-un singur picior?
- Nu, nu dă bine. - Alternativa e și mai rea, nu credeți?
Cheia-i să facem să pară că l-ar fi putut învinge, dar îl lasă să câștige.
Da, câștig total prin pierdere, aia, da.
- Alo? - Gary, tre' s-o faci să-ncetinească.
- Slavă Domnului. - Nu dă bine dacă-l bate pe handicapat.
- Bun. Doamnă? Tre' să-ncetiniți. - De ce?
- Nu dă bine. - Doamne, ce? Fața mea?
Nu, fața dă bine. Dar bateți un handicapat.
- Ei, hai, nu ești nici chiar așa, Gary. - Doamne, n-o pot opri. E de neoprit.
Depune Schmidt mărturie. Comisia juridică a Camerei discută votul de blam.
Ardeți tot ce ne incriminează, inclusiv clădirea asta.
Ardeți animăluțele Casei Albe, și apoi dați-vă foc și vouă. Începeți cu voi.
Jonah, du-te la cursă, vezi să spună vicepreședinta că-i de partea PSUEI.
Dle Ryan, ai grijă ca vicepreședinta
să nu răspundă la nicio întrebare în privința votului de blam.
Astea-s ordine contradictorii.
Nu, ai grijă să se țină drept și să se cace strâmb.
- Refuză să se implice. - Bun, deci să...
- Alege-n pula mea o tabără! - Folosește-ți discernământul.
Domnule, ăsta nu-i punctul meu forte.
Hristoase... Schmidt de la Departamentul de Stat tocmai a apăsat pe buton.
Comisia juridică zice că-i de acord să depună mărturie.
Dă-mi-l iar pe Gary. Dă-mi-l te rog iar pe Gary!
- Știi ce? Oprește aici. - Se va ajunge la un vot de blam?
Bun, voi luați-o-nainte. Vedem noi ca Gary să țină pasul.
- Gary! Gary, vin-aici! - Gary! Gary!
Căcat, cum trece linia de sosire, presa va sări pe capul ei.
- Bun, și ce spunem? - Stai așa, stai așa.
- Nu, futu-i. Tre' să mergem. - Nu, stai așa. Futu-i!
- Gary! - Gary.
Ce-i, ce-i...?
Comisia juridică vorbește de un vot de blam.
Trebuie să-i spunem ce să spună.
Sunt mult în spate. Dacă mai vorbesc, vomit.
- Jonah...? - Da, care-i treaba, Loraxu' pulii?
Auzi, Dan, dacă-ncerci să-i spui vepeului ce să declare,
zi-i așa... dedicată total președintelui, susținere totală.
Nu, nu, nu, îl va sprijini, dar nu-l va susține. E prea toxic.
Nu, susținere totală, sprijin total.
Doamne, fermoarul ăsta parcă-i răzătoare de brânză la mine pe pulă.
Ha, ha! Cine-i Lorax?
Deci, căruia dintre noi crezi că i se va supune Andre, Labagiul Uriaș?
- Jonah? - Da.
- Pe 100 de creițari că ție. - Pe bune?
Un dobitoc. Mă mir că ajunge la lucru fără a-l lovi mașina sau a-i poci careva moaca.
- Bună...! - Pardon.
Doamnă, Amy zice: "Îmi ofer sprijinul președintelui în aceste vremuri dificile".
Subliniați că-i important să se respecte procedura audierilor.
- Aveți nevoie de o ieșire. - Gata, Amy. Mă depășește o banană.
Nu pot să respir...
Doamnă, trebuie fie să zoriți, fie să încetiniți.
Nu puteți apărea în poză terminând cu o banană.
- Da. - Cu de-astea-ncepe circul imaginației.
Da, n-o să le iau de la o banană.
Doamnă Vicepreședintă!
- Foarte frumos! - Mulțumesc.
- Bună treabă. - Mulțumesc.
- Nu-i rău, ținând seama, nu? - Da. Face bine mișcarea, oameni buni.
Doamne, pune sângele-n mișcare.
Știți, cheia unui mod de viață sănătos chiar stă într-un bun exercițiu.
- Mulțumesc. - Comentarii la zvonul cu blamul?
Firește, eu am dat socoteală deplină asupra celor pe care le știam
și sunt sigură că și președintele va face la fel acum.
- Atât, oameni buni! - Doamnă Vicepreședintă, vrem să știm...
Mâinile deasupra capului. Pune-ți-le... Ridică-le!
- Hai, frățioare, s-o ștergem. - Foarte bine, doamnă.
- Am terminat. - Da, doamnă, chiar ați terminat.
Nu, "am terminat cu toate astea". Vicepreședinția... las-o baltă.
Pe bune, Amy... Vezi și tu ce urmează, nu?
Mă va implica în toate astea. Cu totului.
Și mai sunt doi ani de stat lângă omul de care mi-e silă.
- Vorbește iarba Sf. Ion din dvs.? - Uită-te la mine, îs plină de zgaibe.
Miros ca căcătoarea boschetarului... Las-o baltă. Baltă.
Nu mai candidez alături de el peste doi ani.
Nu voi mai fi vicepreședinta lui. Am terminat.
Revin peste șase ani și salvez partidul de sine însuși.
Apropo, știi cumva ce timp am scos?
- Cum ar fi trebuit? - Cam șase minute pe kilometru.
- Atât. - Da...? Da, să facem mișca...
- O, Doamne... - Asta chiar a fost dur.
Auzi, Mike? Am o vagă amintire că ți-aș fi promis că-ți cumpăr...
- Barca? - Da, bună amintire.
Aia n-are să se-ntâmple. Nu-mi poți cere asta, nu?
Da, nu. Sigur, desigur.
Josnic, frate. Ca ăla de-ncearcă să facă sex cu cineva leșinat.
Auziți, doamnă...
În legătură cu petrecerea alor mei...
- Ce? Credeam că ai tăi sunt morți. - Nu.
- Nu? - Nu...
Aniversează 40 de ani de căsnicie și voiați să veniți, urma să dansăm...
- Știți, va fi mare paranghelie. - Vezi că-s vicepreședinta Statelor Unite.
- Da. - Îți dai seama.
Nu pot merge la chefuri cu țărănoi date de părinții angajaților mei.
- Da... - Înțelegi? Ar fi complet...
- Da, sigur. - ...Absurd, înțelegi?
Adică n-ai mai pomenit de părinții tăi niciodată, am presupus mereu că muriseră.
- Cum să nu fi făcut presupunerea aia? - Super, da, categoric.
Stai să-nțeleg și eu...
- Părinții tăi n-au murit? - Nu.
- Ciudat că și tu credeai așa. - Eu credeam că ai fost adoptat.
Traducerea: Reef addic7ed.com